Din episoadele anterioare...
Mă numesc Jesse Keys. M-am întâlnit cu OZN-uri.
Lăsați-mă în pace !
Jesse, ce s-a întâmplat ?
Nu !
Ce vreți de la mine ?! De ce mă răpiți încontinuu ?
A existat un supraviețuitor al prăbușirii.
L-am descoperit într-un orășel din Texas.
Acolo, avusese o legătură cu o tânără femeie.
După câțiva ani, m-am întors în acel oraș.
Avea doi copii mari și un băiat de zece ani.
Copii, el este Owen Crawford.
Jacob !
Acest om i-a frânt inima.
Viața mea nu va fi împlinită până nu i-o distrug pe a lui.
Știi prea multe despre ceea ce fac.
În noaptea când mama ta a fost ucisă, tatăl tău îmi ordonase
să-i aduc o mașină de la garaj.
Când a adus-o înapoi, avea pe kilometraj cu 417 de mile mai mult.
Aceasta este distanța exactă, dus întors, între Groom Lake
și locul unde au fost descoperiți Howard și mama ta.
Amândoi au fost uciși cu arma de serviciu a lui Howard.
Pierduse acel pistol cu două zile înainte de a muri.
Îmi amintesc că mă întrebase dacă nu-l văzusem pe undeva.
Spunea că îl lăsase în birou, de unde pur și simplu dispăruse.
Ea bea foarte mult. Amenințase că va vorbi despre munca tatălui tău.
Îmi pare rău, Eric.
Am purtat tot timpul această povară.
Acum, că tatăl tău e mort, cred că e bine să știi.
Tatăl meu a fost un om rău și egoist care a pus cariera personală
în fața binelui țării sale.
După părerea mea, egoismul său l-a făcut o povară pentru proiect.
Cu toate astea, a fost deosebit de meticulos.
A pus la dosar și cel mai mic detaliu. Acesta e unul interesant, doctore.
Semnătura ta apare pe rapoartele de autopsie
pentru cele trei cadavre recuperate la Roswell,
și a celui de-al patrulea, mort când se afla sub observația voastră.
Două copii ale dosarului prăbușirii, cel real și mușamalizarea.
D-le general, semnătura dv. se află pe amândouă.
Un altul, despre cadavrele a două surori gemene
implicate în primele cercetări asupra naturii tehnologiei extraterestre.
Acesta este foarte explicit.
Este o informare asupra evenimentelor din Roswell
pe care le-ați pregătit pentru generalul Eisenhower,
înainte de a deveni președinte.
La pagina 2, veți găsi lista celor 12 care ați pregătit informarea.
E un grup foarte impunător.
Toate acestea sunt copii, desigur.
Originalele sunt păstrate într-un loc sigur.
Ce vrei ?
GROOM LAKE, Nevada 8 iunie 1970
D-le comandor.
Servieta dumneavoastră, vă rog.
Ce se întâmplă, Eric ?
Am verificat evidențele garajului pentru noaptea crimei.
Într-adevăr, ai scos de acolo o mașină. Asta te face complice, Marty.
An accessory before the fact.
Acești oameni te vor preda autorităților civile din Carson City.
Sunt sigur că frica ta față de tatăl meu va fi luată în considerare.
Iar tu vei ieși în față pentru a prelua proiectul ?
Așchia nu sare departe de trunchi, nu-i așa, Eric ?
ZECE ANI MAI TÂRZIU
GROOM LAKE, Nevada 15 octombrie 1980
Am nevoie ca fondurile să fie realocate pentru cercetarea biologică, Ted.
Găsește resursele necesare.
De ce este atât de important ? Nu te privește, Ted.
Ted, fă-ți treaba sau vei pleca.
Unii oameni își petrec viața
sperând că se va întâmpla ceva care va schimba totul.
Caută puterea sau iubirea,
sau răspunsurile la marile întrebări ale vieții.
Eu cred că de fapt caută o a doua șansă,
posibilitatea de a începe o nouă viață
în care toate greșelile să fie uitate,
pentru a o lua iarăși de la început.
Atunci, încă nu s-a întâmplat nimic rău.
și toate posibilitățile le stau iarăși în față.
Îmi cer scuze că am întârziat. Mulțimea de turiști e de vină
Ne-ar trebui un magazin de suveniruri, să vindem extratereștri de jucărie.
Am dus subiecții pentru teste afară în deșert din cauza lor.
Nu pot conduce o operațiune în aceste condiții. E bătaie de joc.
De când l-am convins pe general să mă numească la conducerea proiectului,
totul s-a transformat în circ.
Dacă tot ești la circ, cel mai bine e să te afli în mijlocul arenei.
Ce ai mai aflat ?
Ce vrei să faci ?
Acestea au căzut din creierele a șase pacienți cu tumori cerebrale
pe care îi monitorizam în ultimii ani.
Au căzut ? Strânge-le.
Nu te teme. Sunt consumate, ca bateriile.
Au încetat să transmită.
A trebuit să operăm șase oameni până am pus mâna pe unul funcțional.
- E ca pescuitul de perle. - Ai un implant în funcțiune ?
Fii atent. E cu adevărat uimitor.
Trimite soldatul.
"Mama îmi vorbea adesea despre cer."
LUBBOCK, Texas 19 octombrie 1980
Oamenii se întorc acasă din multe motive.
Vin acasă să-și aducă aminte.
Vin acasă pentru că nu mai au alt loc să se ducă.
Se întorc acasă când sunt înfrânți, se întorc acasă când sunt învingători.
Vin ca să găsească o portiță înapoi spre trecut
sau un drum către viitor.
Se întorc din multe motive,
dar întotdeauna se întorc acasă pentru a spune adio.
Arată ca în amintirile tale ?
Da, întocmai.
Nu s-a schimbat prea mult, nu ?
Uite-i, au sosit.
Mama tocmai s-a trezit. Mă bucur că ați venit.
Mama voia neapărat s-o vadă pe Lisa.
Veniți.
Doctorii spun că suntem norocoși că se stinge atât de repede.
Cancerul ar fi putut evolua mult mai rău.
Bună, dragul meu.
Îți place în ce hal sunt ?
Doctorii spun că e de la țigări, dar cred că n-aș fi trăit până azi fără ele.
Ai crescut. Ce mai faci ?
Mă descurc bine, mamă.
Am văzut. Asta e bine.
- Tom. - Da.
Intră.
Mamă, ea e soția mea, Carol.
Bună, Carol. Mă bucur să te întâlnesc.
Iar ea... este Lisa.
Tom, scoate-mi prostia asta din nas, să n-o sperii pe fetiță.
Vino mai aproape, să te văd mai bine.
Vino, draga mea. Nu vei păți nimic.
Bună ziua, bunico.
Ești o fetiță frumoasă.
A moștenit ochii tatălui tău.
Jake, știu cine a fost tatăl tău.
Când guvernul începuse experimentele, era începutul Războiului Rece,
iar oamenii erau speriați și gata să facă orice.
Au drogat niște soldați cu substanțe halucinogene
pentru a studia urmările.
Cred că tatăl tău a fost unul din acei soldați.
Când a evadat din baza militară de la Roswell,
Owen Crawford a încercat să-l ducă înapoi.
S-ar putea să fie mai mult de atât.
Capabilitățile tale. Le-ai moștenit de la tatăl tău.
Felul în care l-au afectat drogurile, ca femeile care au luat thalidomide...
Acum au început să experimenteze pe civili,
studiind metode de control psihic sau "procesare", oricum vrei s-o numești,
ca să-i facă să creadă că au fost răpiți de extratereștri.
Și tu știi că nu așa se întâmplă ?
Guvernul îi face să creadă astfel, dar e numai o acoperire, Jake.
Pentru o mușamalizare, pare totuși puțin cam exagerat, nu ?
Mama are dureri mari. Morfina nu o mai ajută.
E în ordine, mamă.
E în ordine.
Dă-ne voie să te ajutăm.
Bine.
Jacob, a venit vremea să mă duc.
În curând.
Tom...
Rămâi ridicată, mamă.
Rămâi ridicată.
Ce vrei să faci, Jake ?
Ceva pentru mama.
Totul e în ordine, Tom.
Vino, Sally, să mergem acasă.
Nu vreau să cred ce-am văzut, Jake.
N-ai vrut niciodată. Ai crezut întotdeauna, însă.
De când a venit John și ai văzut luminile.
De aceea, în toți acei ani,
ai încercat din greu să dovedești că e o conspirație, o minciună.
E mai ușor să crezi în așa ceva.
Totuși, a fost puțin ironic, nu crezi ?
Cel mai mare demistificator din țară are un frate pe jumătate extraterestru.
Ce vei face acum ?
Vreau să ieși în public, Jake.
Nu pot face asta, Tom.
Vorbim despre un lucru pe care are dreptul să-l cunoască întreaga lume.
Tu ești dovada vie că s-a întâmplat, Jake.
Ce vrei, să îndoi niște linguri în direct la TV ?
M-aș transforma instantaneu într-o curiozitate, știi foarte bine.
Măcar astfel oamenii ar ști ce s-a întâmplat cu adevărat.
Oare ?
De ce au venit, Jake ?
Ce vor ?
Nu știu.
Dar știu că nu sunt unica persoană importantă pentru ei.
Uneori am sentimentul că mai există cineva.
Guvernul joacă la cacealma.
Încearcă să ghicească aceleași lucruri,
de ce au venit și ce vor.
Owen Crawford știa despre mine.
Dacă nu au început deja,
vor încerca să descopere cealaltă persoană.
GROOM LAKE, Nevada 21 octombrie 1980
Jessie Keys. Unul din multele eșecuri ale tatălui meu.
Nu știai că nu e bine să-i vorbești de rău pe morți ?
Îi ucide tatăl și apoi îl pierde.
Aș spune că a dat-o în bară.
N-avea de unde să știe ce se va întâmpla
când i-au extras implantul lui Russell Keys,
dar dacă te simți mai bine crezând că tatăl tău a greșit...
Și acest Jesse, ce-i cu el ?
Conta pentru ei. Era important.
Adică, răpim atâția oameni, le extragem implanturile din creier,
pe unii dintre ei chiar îi ucidem,
dar "prietenii" noștri cenușii nu fac nimic.
Dar pe tipul ăsta,
l-au scos prin peretele unui adăpost anti-bombardament pentru a-l feri de noi.
Nu cred că poți pune și asta pe seama tatălui tău.
Ce crezi că înseamnă toate astea ?
Poate că nimic.
Poate că pe unii îi vizitează regulat,
iar pe alții îi abandonează după prima încercare.
Acum, avansând în studiul geneticii, poate vom înțelege mai multe.
Suntem foarte aproape.
Dar cei doi frați din Alaska ?
Probabil au fost încercări nereușite de încrucișare a speciilor, ca Jacob Clarke,
băiatul pe care tatăl tău a încercat să-l aducă din Texas.
Jacob Clarke a murit și cunoaștem ce li s-a întâmplat fraților.
Înțelegi ce vor să facă, nu-i așa ?
Orice le stă în putere.
Acesta este un program de la FBI.
Dacă vreun evadat dispare timp de zece ani,
federalii vor să-l recunoască dacă va fi nevoie.
Și pariez pe ce vrei tu că acest Jesse Keys trăiește încă.
Vrei să afli de ce este atât de important ?
Poate că ar trebui să-l întrebăm.
- Mașina 8. - Da.
Șefule, avem un accident în intersecția Morgan.
O mașină plină cu studenți. E urât de tot.
Paramedicii au sosit deja.
Mai avem un accident de mașină la Sutter și un copil scos din râul Hodgkin.
Paramedicii sunt în ambele locuri.
Mă ocup de mașină.
INTERSECȚIA MORGAN, Missouri 21 octombrie 1980
Dați-vă la o parte.
Circulați, oameni buni.
Să mergem. Mișcați-vă.
Păstrați banda liberă. Să mergem.
- Care-i situația, Bobby ? - Niște copii venind de la Milton.
Din cauza băuturii, au derapat și mașina s-a răsturnat.
Șoferul a murit pe loc.
Doi băieți din spate au fost loviți grav, sunt în drum spre spital,
iar fata de pe scaunul din față are coloana fracturată.
Încercăm să o scoatem.
Lumini.
Am văzut lumini pe cer.
Iar apoi...
- Prietenii mei... - Au fost duși la spital.
Kevin.
Poți face ceva pentru mine ?
Tine capul drept și urmărește-mi pixul cu privirea.
Bine.
Te vom scoate de aici în câteva clipe,
dar poți să ții capul drept și privirea la pixul meu ?
Poți face asta pentru mine ?
- Da. - Bine.
Bobby ?
La naiba. Îmi pare rău, șefule.
La primul meu accident, am vărsat peste pantofii șefului.
Să nu-ți vină idei.
Știi ce-mi place la munca asta ?
Ajungi la locul accidentului, îl privești
evaluezi situația și treaba ta este să o îmbunătățești.
Poți face asta oricât de rău ar fi.
Întotdeauna poți face mai bine.
Nu și pentru șoferul acela.
În acest caz, treci mai departe. Asta-i tot.
Găsește pe cineva să-i fii de ajutor.
Ai grijă să privească drept înainte.
N-o lăsa să vadă sângele de pe parbriz, ai înțeles ?
Mulțumesc, șefule.
Pleacă din mijlocul drumului. Ești sărit ?
Nu pot să cred că mai ești aici.
Vina este numai a mea.
Ceilalți au crezut că ești cu mine.
Eu am presupus că ai plecat cu oamenii șerifului.
De când sunt aici ?
De două ore și jumătate sau trei ore.
Îmi pare rău cu adevărat, șefule. Nu știu ce să mai spun.
HOLDEN, Missouri 21 octombrie 1980
Unii oameni muncesc mult la peluză,
de parcă un petic de iarbă e cel mai important lucru de pe lume,
și cred că dacă iarba din fața casei
este verde, irigată și frumoasă, nu mai contează deloc ce se petrece în casă.
Te simți rău ?
Nu, n-am nimic.
Să facem curat aici până se întoarce mama, bine ?
Bine.
Haide, în pat.
Tata a spus că va veni la spectacolul.
Sunt sigură că va veni, dragul meu.
Mă poți ajuta să îmbrac costumul ?
Da, sigur.
Mamă...
Tata se simte bine ?
Sigur că da.
- Ce vrei să spui ? - Nu știu.
Parcă... pare speriat.
Îl cunosc pe tatăl tău de multă vreme.
Un lucru știu sigur despre el: nu se teme de nimic.
Noapte bună, băiete.
INTERSECȚIA MORGAN, Missouri 21 octombrie 1980
Sus mâinile, amice.
Hei dar știu cine ești. Eu sunt Luke Reynolds.
Mi-ai salvat fiul anul trecut, pe Moe.
Ce naiba cauți aici ?
Oh, ai venit să te uiți la ogorul meu cel de jos.
- Ogorul de jos ? - Grâul meu care strălucește noaptea.
Vino să vezi.
Nu-i așa că e ceva ?
Astăzi a avut loc aici un accident.
Da, unul urât de tot.
Înainte de accident, câmpul strălucea ?
Nu. A început imediat după aceea.
Forma lui însă, mă intrigă.
Parcă ar fi o farfurie zburătoare.
REAGAN CONDUCE ÎN SONDAJELE DE OPINIE
Criza din Iran: ayatollahul Khomeyni întârzie eliberarea ostaticilor
Criza ostaticilor arată ce se întâmplă când nu-ți ascunzi punctele slabe.
Ar fi trebuit să acționăm din primul moment și să-i recuperăm cu orice preț.
D-ra Fox a spus că în acest caz, ar fi putut ucide ostaticii.
Poate că da, dar n-ar mai fi încercat a doua oară.
Nu putem schimba subiectul ?
Unde ai vrea să ne mutăm ?
La Henderson, undeva mai departe de oraș.
Nu. Eu mă gândeam mai degrabă în Maine.
Nu crezi că e prea brusc ?
Tată, te duci acolo pentru că în Maine s-au văzut farfurii zburătoare ?
Dylan Peters spunea că te ocupi cu farfuriile zburătoare
și că ești șeful întregii operațiuni.
Nu cred că e prea brusc.
Cunoști sentimentul de a risca să traversezi o cameră în întuneric ?
Atunci, ești emoționat pentru că știi cu siguranță
că nu te așteaptă nimic rău înăuntru.
Unii oameni au șansa să-și poată alege singuri camera întunecoasă.
Ei pot să-și aleagă numai locurile puțin înfricoșătoare.
Dar alții n-au nici pe departe acest noroc.
Ce vreți de la mine ?! Lăsați-mă în pace !
De ce v-ați întors acum ? Ce vreți ?
Lăsați-mi familia în pace !
Ce mai vreți ?!
Jesse !
Ce-i cu tine ? Jess ?
După ce m-au scos din templul din Vietnam, s-au oprit un timp.
Mă gândeam câteodată la ei,
dar reușisem să mă conving că ceea ce s-a întâmplat cu tata
și întâmplările din junglă erau numai simple închipuiri.
Aceștia sunt îngerii păzitori despre care mi-ai povestit.
Nu știu dacă să le spun îngeri, însă din cauza lor
am făcut acele lucruri acolo, în junglă.
Am făcut multe nebunii, numai ca să văd dacă mă vor salva.
Și au făcut-o ?
De fiecare dată.
Dragul meu...
poate că totul e numai în mintea ta.
Ești mai mult decât predispus la stress post-traumatic.
Privește aici.
Nu vezi ?
Ce să văd ?
Erupția. Are forma unei mâini.
Noi doi am trecut prin multe, nu-i așa ?
O să trecem și peste asta.
Jesse, vreau să mergi la un doctor.
Îmi datorezi măcar atât. Mergi la un doctor.
Îmi va spune că am o tumoare.
Nu vor spune neapărat asta.
Mi s-a găsit o tumoare la creier când aveam 16 ani.
Tatăl meu a murit din cauza uneia.
Atunci, chiar că trebuie să mergi la un doctor.
Am ceva în creier.
Dar nu e o tumoare.
E un implant pus de ei. Ceva care le spune...
Jesse, te auzi ce vorbești ?!
Dragul meu, du-te la un doctor.
Dacă nu pentru mine, fă-o pentru Charlie.
Bine.
Ați găsit o tumoare minusculă în partea frontală a creierului,
mai mică decât vârful unui creion.
Am discutat cu Amelia. Mi-a spus că te comportai ciudat.
Tumoarea este foarte mică, nu sunt semne de acumulări de lichide,
dar totuși ea ar putea fi explicația comportamentului tău.
Dr. Franklin Traub este cel mai bun specialist în domeniu.
Lucrează la Clinica Rivers din St. Paul. Tocmai am vorbit cu el.
Am fixat o consultație pentru mâine.
Mulțumesc.
Există similarități între relatări ?
Primul lucru pe care trebuie să-l țineți minte, dv. și telespectatorii de acasă,
este că aceștia sunt oameni normali,
fără antecedente de psihoze sau schizofrenie, fără boli mintale.
Sunt oameni normali care vorbesc despre ceva care li s-a întâmplat cu adevărat.
Este uimitor cât de mult se aseamănă relatările între ele.
DALLAS, Texas, 30 octombrie 1980 Întotdeauna s-a simțit bine în mijlocul mulțimii.
Imediat, va începe să facă scamatorii cu cărți de joc.
Am știut dintotdeauna, Jake.
Dintotdeauna.
Dar n-am crezut niciodată că aparatul pe care mama îl construia în garaj
îi va atrage atenția tatălui tău.
Avea nevoie de o alimentare mai puternică și ieșire cuplată pe impedanțe.
Puteți sta aici depănând amintiri toată după-amiaza
sau mă puteți ajuta să fac curat în garaj.
Your loudmouth brother's gonna ride both sides
of this alien thing all the way to the bank.
Kim, Andy, gata cu joaca. Aveți treabă.
Unchiule Ronnie, numai pentru că ești gelos pe mătușa Becky
că petrece mai mult timp cu tata,
nu e un motiv să țipi la Kim și Andy.
Și nici n-o să schimbe faptul că unchiului Tom i se acordă multă atenție.
E fiica ta, nu ?
D-le Clarke, nu pun la îndoială priceperea și cunoștințele dv.,
dar trebuie să remarc că până de curând ați fost unul din cei mai mari
demistificatori ai acestui fenomen.
Am vrea să știm cu toții ce anume v-a schimbat părerea.
- Am informații personale. - Ați fost răpit ?
Nu, n-am spus asta.
Am vrea să auzim cu toții această poveste.
Păi...
Nu am permisiunea să vorbesc.
Așteptați puțin, oameni buni.
Aveți dovada prezenței unui extraterestru aici, pe Pământ, și nu o divulgați ?
Mi se pare nedrept, d-le Clarke.
Mai mult decât orice altceva, am vrea să știm, ce v-a schimbat opinia ?
Revenim după o pauză.
ST. PAUL, Minnesota 30 octombrie 1980
Ai dreptate. Ce ai în creier, nu e o tumoare.
E ceva minuscul. Pare făcut din metal.
- Unde ai crescut ? - În Illinois.
Ai fost expus la substanțe chimice ?
La heroină.
Ai spus că tatăl tău a avut una asemănătoare.
Da, identică.
Ocazional, mai întâlnim asemenea acumulări la oameni
care lucrează cu substanțe nocive,
compuși metalici grei, sau ceva asemănător.
Câteodată apar fără un motiv anume.
De obicei, sunt confundate cu tumorile,
dar de fapt sunt reziduuri străine adunate în acumulări mici
de care organismul nu știe cum să scape.
Important este că le putem trata nechirurgical.
Putem folosi un tratament localizat cu ultrasunete,
pentru a dizolva această acumulare.
Vei scăpa de ea în câteva zile.
Fără operație. Excelent.
Trebuie să fie deranjant să te trezești într-o dimineață
și toată lumea să fie schimbată.
În cazul meu, parcă toate lucrurile reveniseră la normal.
S-a mai întâmplat în trecut ?
Da, când am fost copil,
în adolescență și încă o dată în Vietnam.
Dacă ești predispus, n-ar fi de mirare dacă s-ar repeta.
L-ar putea afecta mental ?
E posibil. Ai avut astfel de probleme ?
Da, dar cred că dacă îmi poți scoate asta din cap,
toate vor dispărea de la sine.
Mă voi întoarce până la Ziua Recunoștinței.
Totul va fi în ordine, Jesse.
Știi... când eram copil,
îți amintești, când ți-am povestit că l-am revăzut pe tata ?
Eram închis într-un buncăr al unei baze aeriene militare.
În această problemă sunt implicați oameni diabolici, oameni foarte răi.
Te vei face bine. Totul va reveni la normal.
Nu-mi pasă dacă crezi sau nu restul,
dar trebuie neapărat să mă crezi că am fost răpit.
Eram închis de niște oameni din armată, iar ei...
am scăpat și m-am înrolat sub un nume fals.
Nu știu dacă au încetat să mă caute,
însă dacă acum totul a reînceput, să ții minte acest lucru.
Bine.
Îți aduci aminte de lista întâmplărilor pe care trebuia să ți le explic într-o zi ?
Nu te bucuri că am așteptat atât de mult ?
E o carte bună.
Da, nu citesc prea mult.
După părerea mea, Irving dă morții o importanță exagerat de mare,
dar măcar o face cu umor.
E un scriitor bun.
Jesse, tu nu crezi că ai o acumulare de metale în cap, nu-i așa ?
Tu ai părerile tale, eu le am pe ale mele.
Vrei să mi le împărtășești și mie ?
Mai bine nu.
De ce mai ești aici, dacă nu crezi că te pot ajuta ?
Nu. Trebuie să mă ajuți.
Spuneai că poți să dizolvi ce am în cap.
Asta vreau.
Nu-mi pasă ce e.
Am un copil de nouă ani pe care aproape l-am lovit
din cauza acestui obiect.
Nu-mi pasă de altceva.
Nu-mi pasă deloc.
Alo. Cu dr. Wakeman, vă rog. Sunt Traub de la Clinica Rivers.
Îl am pe omul vostru.
HOLDEN, Missouri 31 octombrie 1980
Te prind eu, Allan Holmes !
Închide gura, Allan Holmes !
Ia-o încet, băiete !
Încetișor. Ce s-a întâmplat ?
- Dă-mi drumul ! - Ce se întâmplă aici ?
El a început.
- Ba nu. - Ba da !
Toată lumea știe că tatăl tău e nebun, de când a ieșit din casă țipând.
Tatăl tău e nebun. Acum, l-au închis.
Ajunge !
Tatăl lui Charlie este bolnav.
E foarte grav. A plecat să se facă sănătos. Ne rugăm pentru el.
Îmi pare rău. Sper că tatăl tău se va face bine.
Noi mergem la familia Lemke.
Am auzit că au o casă bântuită înfiorătoare. Vrei să vii cu noi ?
Fără bătăi ?
- Promit. - Bine, atunci.
Distracție plăcută.
Copiii, sunt atât de iertători.
N-am vrut să mă amestec. Mă bucuram de atmosfera serii.
Mă bucur că ai fost aici. Îți mulțumesc.
Îmi pare rău pentru soțul tău. Sper că se va însănătoși.
Mulțumesc.
Da, aștept.
- Bună, dragul meu. Cum te simți ? - Singur.
Cum a fost Halloween-ul ?
Minunat. Charlie e Darth Vader.
Am sunat pentru că voiam să-ți aud vocea.
ST. PAUL, Minnesota 1 noiembrie 1980
Când în viață totul îți merge bine,
e ușor să crezi că toate se întâmplă cu un motiv.
E ușor să ai credință.
Dar când lucrurile încep să meargă rău,
devine foarte greu să păstrezi credința.
Îți vine greu să nu te întrebi de ce se întâmplă toate necazurile.
Cât îl vei ține anesteziat ?
Două ore.
Să creadă că am făcut o intervenție completă.
Ce părere ai despre semnele de pe piept ?
Arată aproape ca o mână.
Poate că a opus rezistență.
Ce vrei să faci cu el ?
Vrei să-i scoți ce are în cap ?
Se găsesc pe toate drumurile. Nu vreau implantul.
Îl vreau pe el.
Crede că l-au salvat în mod repetat, în Vietnam și în alte părți.
Probabil că au făcut-o.
Cu siguranță, e foarte important pentru ei.
Ce știm în acest moment ?
Lucrează la ceva, dar la ce ?
Vor să distrugă planeta ?
Vor să ne salveze de noi înșine ? Să ne transforme într-o turmă ?
Am analizat ce am aflat din studiul
unuia din cadavrele de la prăbușirea din New Mexico,
iar aceste ființe, acești... extratereștri, ce-or mai fi...
...sunt ca noi.
Au aceeași structură genetică.
Cel puțin până acum.
La fel se poate spune și despre musca de oțet.
Poate că asta e ideea.
LAS VEGAS, Nevada 2 noiembrie 1980
Ce îl face pe om ceea ce este ?
Cele mai rele fapte comise sau cele mai bune intenții ?
Când te afli la jumătatea vieții
și nu ai ajuns nici pe departe unde ai vrut să fii,
cum ai putea să găsești un drum de la persoana care ești
înapoi la omul care ai fi putut ajunge ?
Ce ai făcut cu păpușile mele ?
Sunt într-o cutie.
Poți să le scoți afară ?
Nu le place să stea în cutie.
Le vom despacheta când vom ajunge.
De ce nu le pot spune prietenilor unde mergem ?
Întreabă-l pe tatăl tău.
- Vreau să-mi despachetezi păpușile ! - Nu se poate, draga mea.
- Ziua bună, căutători de senzații tari ! - Unchiul Chet !
- Bună, dragă. Ce mai faci ? - Bine.
Unde-i tatăl tău ?
În birou.
Vino, vino.
Intră.
Tată, mama nu vrea să-mi despacheteze păpușile.
Vorbesc cu ea după ce termin aici, Mary.
Să nu te muți niciodată.
L-am găsit pe Jesse Keys într-o clinică din Minnesota.
Premiul pe care tatăl tău nu l-a câștigat niciodată.
Ce vrei să faci cu el ?
Încă mă mai gândesc.
Cât te gândești, ai grijă să nu-l pierzi.
Nu vreau să repet greșelile tatălui meu.
Bâtrânul tău a murit de 10 ani, nu ?
Da.
Nu crezi că ar fi vremea să-i dai pace ?
Un cercetător care studia niște dosare mai vechi a descoperit astea.
Ai vreo idee despre ce înseamnă ?
Arată ca hieroglifele din Alaska, din locul unde a murit fratele meu.
Așa credeam și eu, dar acestea sunt din 1947.
Camera funerară din Alaska a fost deschisă abia în 1970.
- Le-ai tradus ? - E imposibil.
Suntem atât de aproape...
L-am prins pe Jesse Keys,
geneticienii află în fiecare zi tot mai multe,
Inginerii mei spun că au descoperit ceva foarte interesant în implanturi.
Suntem aproape de un mare pas înainte.
Eric ?
Îmi ascunzi ceva ?
Știi tot ce știu și eu.
Știu mult mai multe decât tine, amice,
dar eu te-am întrebat dacă îmi ascunzi ceva.
Și eu ți-am spus că nu.
Ce-s astea ?
Tom Clarke.
Nu l-ai văzut zilele astea la TV, vorbind despre conspirația guvernamentală
care ascunde prezența extratereștrilor pe Pământ ?
Nu mă uit ziua la televizor. Mă bruiază.
Deodată, e mare expert în răpiri extraterestre.
Acel Tom Clarke care l-a distrus pe tata.
Acel Tom Clarke care a crezut că programul nostru era o minciună.
Primele două cărți nu fac altceva decât să demoleze toate istoriile
despre extratereștri, vizitele acestora, despre munca noastră.
N-ai vrea să știi de ce s-a răzgândit ?
AFARĂ CU EXTRATEREȘTRII ILEGALI ! ACEASTA ESTE ȚARA LUI REAGAN !
DALLAS, Texas 3 noiembrie 1980
- La revedere, mamă. - La revedere.
La revedere.
Să aveți o zi bună.
Ești mai drăguță decât mă așteptam.
Fotografiile oamenilor mei nu te avantajează deloc.
Vizita asta are legătură și cu ceva mai mult decât cum arăt ?
Înțeleg că fratele tău a schimbat tabăra, că acum crede.
Vrei să-mi spui de ce și-a schimbat părerea ?
Tu și fratele tău aveți prostul obicei
de a distruge munca membrilor familiei mele, așa că voi fi cinstit cu tine.
Nu fac asta pentru că simt o nevoie irezistibilă de a spune adevărul,
ci pentru că sunt convins că e singura metodă care va da roade.
Văd că deja am început.
Semeni foarte mult cu mama ta ?
Oamenii spun că da.
Tatăl meu a fost un ticălos.
E de neiertat ce i-a făcut mamei tale.
Tatăl meu a găsit o navă spațială prăbușită în deșertul New Mexico.
În ea erau patru cadavre. Erau însă locuri pentru cinci persoane.
Tata a venit la voi să-l găsească pe cel de-al cincilea ocupant al navei.
De atunci, și-a devotat tot restul vieții
pentru a încerca să afle ce voiau acești vizitatori.
A condus un grup guvernamental însărcinat cu această problemă.
De la moartea sa, eu sunt șeful acelui grup.
Tehnic, facem parte din aviația militară,
dar birocrația este atât de mare încât nu știu exact pentru cine lucrez.
Planeta a fost vizitată de mii de ori de când tatăl meu a găsit nava prăbușită.
Oameni au fost răpiți din casele lor și li s-au făcur anumite lucruri.
Cu ajutorul unor minți de excepție și al multor bani,
începem să înțelegem unele lucruri despre vizitatorii noștri,
dar încă nu știm de ce fac toate astea.
Nu știm ce vor.
Tatăl meu a fost un ticălos ambițios și lipsit de scrupule,
dar lucrurile pe care dorea să le afle erau de înțeles.
Aceasta ar putea fi cea mai mare amenințare la adresa lumii, de până acum.
Sau ar putea fi un miracol.
Trebuie să știm.
Trebuie să facem orice pentru a afla.
Eu nu sunt tatăl meu.
Nu trebuie să-mi spui chiar acum de ce s-a schimbat fratele tău.
Ai putea face însă altceva.
Ce anume ?
Permite-mi să-ți arăt ceva.
ST. PAUL, Minnesota 3 noiembrie 1980
Am citit rapoartele echipei tale de geneticieni.
- Sunt lucruri absolut uimitoare. - E tare, nu-i așa ?
- Foarte tare. - A apărut ceva nou.
Aceste dispozitive pe care le pun în capetele oamenilor.
Ți-am spus că eram siguri că sunt dispozitive de localizare, nu ?
Chiar asta sunt.
Oamenii mei au descoperit semnalul pe care îl emit.
Dar este un semnal extrem de slab.
Trebuie să fie amplificat înainte de a fi transmis către nava-mamă,
planeta Zeta Reticuli sau unde-și fac veacul "prietenii" noștri.
- Trebuie să-ți placă. - Un emițător ? Unde e ?
Nu știm.
Însă deducția logică, bazată pe ce știm, ar fi că este ceva organic.
- Organic ? - Nu-i așa că e ceva ?
Un creier care emite semnale în spațiu.
Lucrurile devin din ce în ce mai frumoase.
Energia gândului, a minții.
Știm că ei pot face astfel multe lucruri.
De asemenea, știm că Jesse Keys este foarte important pentru ei.
Crezi că Jesse Keys este un emițător. De asta este atât de important.
Există o singură cale de a afla.
Oprește-l.
Vezi dacă vor veni să-l repornească.
DALLAS, Texas 3 noiembrie 1980
Deci, te întorci în curând la muncă ?
Nu, vreau mai întâi să trec pe la doi tineri veniți de curând aici.
Te grăbești să scapi de mine.
Nu, nu e asta.
Friptura va fi gata în jumătate de oră.
Andy trebuie să-și termine tema la aritmetică înainte de a se uita la TV.
Fratele tău e mult prea celebru acum ca să vină aici ?
Trebuie să ieși afară ca să-l întâlnești ?
Nu te-ai purtat tocmai frumos cu el
de fiecare dată când a fost la noi, în ultima vreme.
Încă mai e supărat pentru că n-am fost la înmormântarea mamei tale ?
Nu știu.
Dacă vrei să afli, de ce nu-l întrebi în persoană ?
De ce m-aș fi dus ? N-am fost prea apropiat de bătrână.
O să-l întreb. Atunci când va îngheța iadul.
Mă întorc târziu.
Atunci despachetează păpușile, care-i problema ?
Atunci, nu le despacheta.
S-ar putea să ajung târziu. Nu mă aștepta
Nu știu de ce fac asta.
Din curiozitate.
Din toți oamenii, de ce m-aș urca în avion cu tine ?
Te-aș putea aresta.
Așa stau lucrurile ?
Nu, deloc.
Te aduc înapoi până la 2:00 AM.
Chiar așa a spus ?
Extratereștrii erau de vină pentru abuzul de droguri și căsătoriile libere ?
Și pentru succesul skateboard-ului.
Când trăiești în Las Vegas, ai ocazia să vezi mulți excentrici.
Presupun că așa e.
Familia mea mănâncă friptură reîncălzită.
Soției mele i se spune Peking Inn sau Pizza Hut.
M-am însurat foarte tânăr. Cu prima fată cu care m-am culcat.
A rămas însărcinată din prima oară și m-am trezit însurat.
Aș fi făcut orice să-i arăt tatălui meu că m-am maturizat.
Eu aveam nevoie de propria mea identitate.
Un loc în care nu eram sora mai mică a lui Tom Clarke.
Influența fratelui mai mare. Te înțeleg.
Fratele meu, Sam, a murit.
Cred că mulți se poartă astfel.
Sunt niște copii care vor să scape de acasă.
Se trezesc că a trecut deja o jumătate din viață
înainte de a-și da seama de ce li se întâmplă.
Am niște copii minunați.
Cred că orice lucru are și o față luminoasă.
Unde suntem ?
Hai să spunem că fratele tău ar fi invidios peste măsură
Am adus aici de la Wright-Patterson tot ce aveam, în '76.
Părea logic să ținem laolaltă tot ce aveam.
Oh, Doamne.
Nu-i așa că îți taie răsuflarea ?
Câteodată vin aici singur.
Stau și mă uit la el.
Am impresia că dacă mă uit încă puțin, voi fi în stare să înțeleg.
Îți mulțumesc că mi-ai arătat asta.
Nu aveam această intenție.
Câteodată, oamenii trec prin viață
fără a realiza cu adevărat încotro se îndreaptă.
Zilele se adună și ei devin din ce în ce mai triști și mai singuri,
fără a ști cu adevărat de ce sunt atât de triști sau cum au ajuns așa de singuri.
Într-o zi, se întâmplă ceva,
întâlnesc pe cineva care arată într-un fel anume
sau au un zâmbet aparte.
Poate că asta înseamnă să te îndrăgostești:
să găsești pe cineva cu care te simți mai puțin singur.
Ți-am spus că mă mut ?
Nu.
Câțiva din armată s-au apucat să scrie cărți, au ajuns să apară la TV,
unii au făcut filme.
Carter pretinde că a văzut un OZN.
Instantaneu, m-am trezit cu o întreagă mulțime pe cap.
- Tu și fratele tău nu ne-ați ajutat. - Ce vei face acum ?
Am pus ochii pe un teren în Maine.
Fraierii vor continua să vină în deșert, vor observa niște avioane experimentale
Vor crede că sunt farfurii zburătoare, iar noi ne vom continua în liniște munca.
Când vei pleca ?
Mâine, la noapte.
Becky...
Vino cu mine.
N-am vrut să se întâmple astfel.
Am vrut să te cuceresc cu onestitatea mea
și să aflu astfel tot ce pot despre fratele tău,
dar nu a ieșit cum am vrut.
Nu-mi place ceea ce sunt, dar cu tine sunt alt om.
Sunt așa cum aș vrea să fiu.
Eric, nu putem...
Vreau să fim împreună.
Ce e rău în asta ?
Nimic.
Numai că nu este posibil.
Ba da, este.
Îi voi spune Juliei despre noi.
Vino cu mine.
Părăsește-l pe Ronnie și vino cu mine.
În Maine ?
Camioanele vor pleca din Groom Lake mâine la noapte,
furișîndu-se prin deșert pentru a-l evita pe fratele tău
și pe amicii săi ziariști.
Ce s-a întâmplat ?
E vorba de munca ta.
Tom spune că ai făcut experiențe pe oameni.
Spune că unii au murit.
Becky, jur că fratele tău se înșeală.
N-am făcut rău nimănui.
Îl părăsești pe Ronnie ?
Da.
Te-ai culcat cu el ?
Nu e atât de simplu.
Aha, bine.
Atunci, totul e în ordine ?
Își părăsește soția și vrea să-l las pe Ronnie.
Vrea să nu ne mai băgăm în treburile lui, Becky !
Eric Crawford.
Fiul lui Owen Crawford.
Fiul omului care a distrus-o pe mama.
Cum ai putut face așa ceva ?
Nu e tatăl său.
Ascunde cel mai mare secret din istoria Americii.
Minte în mod regulat o țară întreagă.
Ce te face să crezi că nu te minte și pe tine ?!
N-ai respect pentru nimic, nu-i așa ?
Ești numai o fetiță egoistă care s-a măritat cu bărbatul nepotrivit
și ești în stare să faci orice să scapi de el.
Nu e vorba de mine și de Eric.
Este vorba de ce i-a făcut Owen mamei.
Nu, nu e.
Acum nu mai e.
A venit vremea să dezvăluim toată afacerea asta.
Cum este posibil să se fi întâmplat ceva atât de important
și lumea întreagă să nu știe ?
Asta nu e bine, Becky.
I-ai spus despre Jacob ?
Nu.
Vezi, nici tu nu ai încredere în el.
Ai terminat cartea foarte repede.
Altceva, nu prea am ce face.
Ce s-a întâmplat ?
Acumularea din capul tău nu se dizolvă atât de repede cât am sperat.
Acesta este dr. Patterson de la clinica Brazel.
Arată cât de puțin ca o cască de astronaut ?
Arată perfect.
Aș fi vrut ca tata să fie aici. Se pricepe la asemenea lucruri.
Da, așa este.
Răspunde.
- Alo ? - Ce mai faci, uriașule ?
Bună, tati. Mamă, e tata.
Vei ajunge la spectacolul meu ?
Cu siguranță, voi încerca.
Cum a fost de Halloween ?
Allan Holmes a spus că ești nebun, așa că l-am pocnit.
Apoi, a intervenit un bărbat. Voiam să-i mai dau una,
dar m-a invitat cu el la casa Lemke care e bântuită.
A fost marfă. Vii la piesa mea ?
Sper că da.
Mi-o dai puțin pe mama ?
Imediat. E pentru tine.
- Bună, dragul meu. - Ce mai faci ?
Vor să mă transfere.
Tumoarea nu se dizolvă. Au mai adus un doctor
și mă vor duce la o clinică pe nume Brazel, să vadă ce se poate face.
Bine.
Te iubesc.
- Sună-mă când ajungi. - Și eu te iubesc. Bine.
Sper că tata se va face bine.
Poate că n-ar fi trebuit să-i spun că m-am bătut cu Allan.
Nu vreau să-și facă griji pentru mine.
Mamă ? Ce s-a întâmplat ?
AUTOSTRADA 23, Wisconsin 8 noiembrie 1980
- E o țară mare. - Da.
Ne vom ocupa de problema din capul tău.
Odată scoasă, nu vor mai apărea omuleți cenușii.
- Sunt gata. - Asta-i bine.
De unde știai că omuleții sunt cenușii ?
Instinct de cunoscător.
Un mic pas pentru omenire... adică,... om...
Un salt uriaș pentru umanitate.
Saltul uriaș despre care vorbea Neil Armstrong
a fost, pentru el și echipajul Apollo, un salt în spațiu.
Ei au început călătoria, dar este datoria noastră să o continuăm.
Nu pot să cred că ai venit. Te-ai însănătoșit ?
Da.
- Ți-a plăcut spectacolul meu ? - Foarte mult.
A fost marfă, nu-i așa ?
Marfă.
INTERSECȚIA MORGAN, Missouri 8 noiembrie 1980
Tată, ce sunt luminile alea ?
De ce ai oprit aici ?
Tată...
Tată ?
Ce se întâmplă aici ?
Tată !
- Charlie, vino la mine. - Ce se întâmplă ?
Vino aici.
Tată ?
El nu e tatăl tău, Charlie.
Nu-l asculta, Charlie.
Eu sunt.
Nu e adevărat. M-a creat din imaginile din mintea ta.
Minte.
Nu e tatăl tău. Fii atent, voi schimba imaginea.
Ții minte că luna trecută m-am tăiat la bărbierit,
și când am coborât aveam sânge pe bărbie ?
Charlie. Charlie, îți aduci aminte ?
Ce se întâmplă aici ?
Nu îl veți lua !
Lăsați-mi copilul în pace ! Nu mi-l veți lua !
Charlie, fugi de lângă el.
- Tată ! - Lasă-mi copilul în pace !
Nu !
Mașina 17.
Avem un incident la silozul din Erlington.
Alo ! Răspundeți, cineva !
Nu a fost infarct sau o criză.
Poate fi din cauza tumorii ?
Nu știu. Din câte îmi pot da seama,
parcă cineva i-a ținut creierul prea aproape de un magnet.
Mamă ?
Jesse. Aduceți-mi un prosop, vă rog.
Ce a pățit ?
Vor veni după Charlie. Trebuie să pleci.
Am cerut ajutoare. Merg să văd de ce întârzie.
Așteaptă puțin. Pe cine ați chemat ?
Ajutor.
- Jesse. - Trebuie să pleci.
Vino, Charlie, să plecăm.
Nu vreau să fiu cine sunt, înțelegi asta ?
Ce anume te face să crezi că nu te minte ?!
Eric Crawford.
Fiul lui Owen Crawford.
Fiul omului care a distrus-o pe mama.
Cum ai putut face așa ceva ?
I-ai spus despre Jacob ?
Nu.
Nici tu n-ai încredere în el.
Vino cu mine.
Părăsește-l pe Ronnie și vino cu mine.
N-ai respect pentru nimic, nu-i așa ?
Ești o fetiță egoistă care s-a măritat cu bărbatul nepotrivit.
Ești în stare să faci orice să scapi de el !
Îți trăiești viața zi de zi.
La un moment dat, îți dai seama că nu ești ceea ce voiai să ajungi,
dar cu tine mă simt alt om.
Ce e așa de rău în asta ?
Nu e nimic rău.
Dar nu este posibil.
Uneori, oamenii ajung într-un moment
în care cred că li s-a dat o ultimă șansă să își schimbe viața,
și ei încearcă să o urmeze.
Când eșuează, își petrec restul zilelor privind înapoi la ce ar fi putut să fie.
Să mergem.
Chiar aici.
Încă puțin.
Perfect.
Cum vei trece de mulțimea de la poartă ?
Primele trei camioane vor atrage atenția mulțimii,
apoi se vor îndrepta spre deșert.
Când vom fi siguri că sunt urmărite, va pleca încărcătura adevărată.
Crezi că va merge ?
Vom vedea.
Te simți bine ? Pari deprimat.
- E greu să-ți iei rămas-bun. - Facem ceea ce trebuie.
Turiștii vor rămâne să observe avioanele invizibile,
iar noi vom trăi fericiți până la adânci bătrâneți.
Așa.
Nu-mi vine să cred.
Cineva ți-a frânt inimioara, nu-i așa ?
Nu l-am întâlnit niciodată pe bunicul meu.
dar tata mi-a spus că a fost un om foarte curajos.
Și, în ciuda celor pe care le-a făcut, sau poate că din această cauză,
plăcerea lui cea mai mare era să tundă peluza.
Tata mi-a spus că l-a auzit odată vorbind cu un vecin.
Acesta l-a întrebat cum se mai simte și ce face, iar bunicul i-a spus:
"Tund iarba și privesc cum crește".
"Tund iarba și privesc cum crește"
"Viața", a spus el, "înseamnă 90% întreținere".
#. Oh. people. look around you #.
#. The signs are everywhere #.
MENA, Arkansas 8 noiembrie 1980
#. You've left it for somebody other than you #.
#. To be the one to care #.
#. You're lost inside your houses #.
#. There's no time... #.
Ți-am adus sucul.
Dragul meu, o perioadă ne vom muta des.
La fel ca The Dukes of Hazzard ?
Da, cam așa ceva.
Din cauza lui tata ?
Niște oameni vor să vorbească cu noi, dar eu nu vreau să vorbesc cu ei.
Nu sunt oameni.
N-are importanță, dragul meu. Nu ne vor găsi încă o dată.
Câteodată, când ni se întâmplă ceva rău, ne imaginăm unele lucruri.
Poate avem impresia că lucrurile inventate de noi nu ne pot face
la fel de mult rău ca acelea din realitate,
chiar dacă sunt de speriat. Mă înțelegi ?
Tata se va face bine vreodată ?
Nu știu. Chiar nu știu
Nu e drept. Nimic nu e drept !
Nu, nu e drept.
#. Rock me on the water #.
#. I'll get down to the sea #.
#. I'll get down to the sea somehow #.
Cântecul ăsta...
...m-a însoțit prin primul an de facultate.
Cântecul și unele ierburi despre care nu se discută.
Tatălui tău nu i-a plăcut acest fel de muzică,
și orice era la modă cât timp a fost plecat.
Nu a fost de vină războiul, ci faptul că a trebuit să se întoarcă
și să se poarte ca și cum nu s-ar fi întâmplat nimic.
Știu că acum nu înțelegi despre ce vorbesc.
Trebuie însă să știi că tatăl tău te iubește foarte mult.
Dansează cu mine.
Haide, vino. Ridică-te.
#.... Soothe my fevered brow #.
Să dansăm puțin.
#. Rock me on the water #.
#. Maybe I'll remember #.
#. Maybe I'll remember how #.
#. Rock me on the water #.
#. The wind is with me now #.
#. Rock me on the water #.
#. I'll get down to the sea somehow #.
#. To the sea somehow #.
#. Rock me on the water #.
AUTOSTRADA 93, estul statului Nevada, 8 noiembrie 1980
Felul în care a gestionat Carter criza ostaticilor i-a pecetluit soarta.
Cetățenii americani se săturaseră.
Henry, din Selma, California, nu ești de acord ?
În totalitate.
Când cetățenii sunt răpiți împotriva voinței lor,
oamenii vor să găsească un vinovat.
Când un președinte nu răspunde prompt și în forță...
...un om care este gata să acționeze cu hotărâre,
și Reagan este acest om.
Oamenii nu pot suporta să vadă...
...răspuns.
Fără îndoială, Carter a pierdut...
Ai la tine arma de serviciu ?
Am dori să verificăm încărcătura camionului.
Aceasta ar reprezenta o încălcare a cel puțin 36 de regulamente
ale armatei și ale aviației militare.
Noi credem că ați încălcat mai mult de atât.
Credem că transportați dovada prăbușirii unei astronave
ce a avut loc în deșertul New Mexico în 1947.
Ce fel de dovadă ?
Credem că ați recuperat cadavre din epavă și le transportați acum.
Cadavre ? De unde v-a venit o asemenea idee ?
Putem să vedem încărcătura, dacă nu vă supărați ?
În interesul onestității, transparenței totale,
și pentru a nu-mi mai irosi timpul, desigur.
Voiam să pun înăuntru o caricatură zâmbitoare
și să scriu pe ea "salutare", dar n-am mai apucat s-o fac.
Ca să știi că am avut intenții bune.
Tom, întreabă-l ce e în lăzile acelea.
Efecte personale, lucruri care i-au aparținut tatălui meu.
Am vrea să aruncăm o privire.
Mi-e teamă că nu vă pot da voie să vă băgați nasul în lucrurile tatălui meu.
Tu și prietenii tăi veți fi conduși înapoi la Las Vegas,
reținuți timp de 72 de ore, apoi veți fi eliberați.
Pentru ce ne veți reține ?
Pentru perturbarea unui transport militar.
Când vom fi siguri că nu sunteți spioni, vă vom da drumul.
Ticălosule.
Ce te așteptai să fac ?
Nu m-ai lăsat să devin altceva.
Priviți.
Priviți !
Încă nu ați învățat s-o pilotați, nu-i așa ?
Cât timp crezi că poți ascunde așa ceva ?
Atât timp cât va fi nevoie. (Subtitle Revised by HchC)
Traducerea: intellect
********************
2-6 aprilie 2004